Благородници.
Офицери.
Защитници на великата Римска империя,
мога ли да вляза?
Разбира се, шейх.
Оказвате ни неочаквана чест.
Благородният трибун е много учтив.
А сега,
въпросът, който се питате:
Защо съм тук?
Както знаете, аз обичам да залагам.
Състезанието наближава.
Аз изправям белите си коне срещу непобедените черни на трибуна.
Залагам на моите бедни коне.
Без ограничения?
-Запиши ме пръв! -И мен!
-При какво съотношение? -Момент,
скъпи участници в далечни военни маршове.
Може ли първо да седна?
Сядай. Колко ще заложиш?
-Нека си каже условията. -Направете място на арабина.
Пейка, по-бързо.
Благодаря.
-Сега. -1000 денарии.
-2 000! -Участвам!
Духът ти е висок, но не бъди нетърпелив. Има време.
Първо съотношението.
Трибунът е печелил много пъти. Съотношението го показва.
Какво ще кажете?
Две към едно.
Благородни римляни, мъже от Тибър,
къде е куражът, който направи от Рим властелин на света?
Ще получа по-добро съотношение на всеки уличен пазар.
Три към едно.
Нека не се пазарим. Да бъдем честни.
За четири години трибунът е спечелил четири пъти.
-Ако сме честни... -Само за момент.
Знаем, че имаш добри коне, но кой ще ги води?
Не ви ли казах? Много съм небрежен.
Принцът на Хур.
Джуда Бен-Хур.
Принцът на Хур?
-Пратиха го на галерите отдавна. -Върна се.
Върнал се? Невъзможно.
Божественият Тиберий прояви милост както винаги.
Е?
Никой ли няма да заложи на трибуна срещу един евреин, бивш роб?
Може би направих грешка, като дойдох.
Вие, трибуне,
ще ми дадете ли четири към едно?
Четири към едно.
Добре.
Четири към едно, шейх. Разликата между римлянин е евреин.
Или арабин.
Смело казано.
Сега да уточним сумата на облога. Аз ще заложа...
Хиляда таланта?
-Хиляда таланта? -Да, хиляда таланта.
Разбира се, ако е твърде много...
Нека са хиляда таланта.
Съгласен.
Погрижи се добре за тях. Те си го заслужиха днес.
Вие сте добри създания.
Ако хората бяха така добри...
Помни, Алтаир,
девет обиколки на арената.
Алдебаран.
Ригел, чу ли?
Девет живота за живеене.
Мой бърз приятелю.
Няма нужда да печелиш първата обиколка.
Спечели последната.
Няма да можеш да я спечелиш сам. Ще трябва да чакаш другите.
Здрави Антарес.
Като скала си.
Ти ще бъдеш нашата опора.
Мислех, че няма да обичат друг, както обичат мен.
Те ме приеха в семейството си.
Починете добре, звезди мои.
Утре отиваме в града.
Ако победиш Месала пред очите на новия губернатор,
новината бързо ще попари римския свят.
Пилат Понтийски е тук?
Да, и е готов да ни тъпче с подметките си.
Ще го накараш да види какви мъже ражда тази земя.
Знам само, че ще се състезавам срещу Месала.
Внимавай с хомота.
Отпусни този ремък.
Боже, прости ми, че търся отмъщение, но пътят ми е начертан.
В Твоите ръце оставям живота си. Постъпи с мен според волята Си.
Звездата на Давид.
Да блести както за твоите, така и за моите хора,
и да заслепява очите на Рим.
Готови са.
Спокойно, момичето ми.
Номер пет.
Къде е номер пет?
Това е денят, Джуда. Всичко ще се реши между нас.
Да, това е денят.
Виж, той кара гръцка колесница.
Джуда, внимавай. Не го допускай близо до себе си.
Слава на Юпитер. Донеси ми победа.
Не разваляй редицата! Стойте си по местата!
Формацията е добра. Хубава линия.
Граждани,
приветствам ви на тези игри от името на император Тиберий.
Ние ги посвещаваме на славата
и величието на Рим,
от който всички вие сте част.
Нека да почетем тези, които ще се състезават днес.
Те са дошли от Александрия,
Месина,
Картаген,
Кипър,
Рим,
Коринт,
Атина,
Фригия
и Юдея.
Този, който победи, получава короната на победата.
Състезанието започва.
Да живее Цезар!
Хайде, моите деца, хайде!
Римска свиня!
Поздрав.
Велика победа.
Ти си истинският бог за хората
в този момент.
Позволи ни да те боготворим.
Аз коронясвам техния бог.
Ще пратя да те повикат. Имам съобщение от Рим.
желая ти дълъг живот, млади Арий, нека те съпътства добрият разум.
Не можем да чакаме, трибуне.
Той ще дойде. Ще...
Не можем да чакаме повече.
Той ще дойде!
Ще дойде!
Пратих да го повикат, ще дойде.
Ако искаш да живееш, трябва веднага да се залавяме за работа.
Разбираш ли?
Да ми отрежете краката?
Още не. Нека първо да го видя.
Няма да го приема с половин тяло.
Не!
Казах ти, Друсус. Казах ти.
Ето го.
Триумфът е пълен, Джуда.
Състезанието е спечелено. Врагът унищожен.
Не виждам враг.
Какво мислиш, че виждаш?
Смазаното тяло на едно животно?
Пред теб има още достатъчно от мъжа, който мразиш.
Нека ти помогна.
Мислиш, че майка ти и сестра ти са мъртви.
И че състезанието е спечелено.
Не е спечелено, Джуда.
Те не са мъртви.
Къде са?
Къде са те?
Къде са?
Търси ги
в Долината на Прокажените,
ако можеш да ги познаеш.
Продължава.
Продължава, Джуда.
Състезанието...
Състезанието не е свършило.
Има ли пътека за слизане?
Ти да не си луд? Стой далеч от това място.
Човече.
Търся две жени, майка и дъщеря.
Тук има много жени.
От семейството на Хур.
Ние нямаме имена тук.
За тях?
-Защо ми каза, че са мъртви? -Така искаха те.
Не бива да се предава доверието им. Ти би ли направил това за тях?
Да не ги виждам?
Те идват.
Обичай ги по начина, по който те искат да са обичани. Не ги гледай!
Все едно никога не си идвал тук. Моля те!
Джуда добре ли е?
Щастлив ли е?
Да, добре е.
Можете да сте спокойни за него.
Той е добре, Мириам.
Нека Бог е с теб.
Тръгнаха си.
Можем да се връщаме.
Къде да се връщаме?
Джуда, те имат едно едничко щастие.
Да мислят, че ги помниш такива, каквито са изглеждали преди,
и че си живееш живота.
Забрави за това тук.
Да забравя?
Те все едно са погребани живи.
-Какво можеш да направиш? -Да върна нещата назад.
Как си могла да ги оставиш да дойдат тук? Трябва да ги видя.
Не, Джуда, моля те! Джуда!
Помисли. Те ще се съсипят, ако те видят.
Той е тук. Аз Го намерих. Детето е станало мъж.
А мъжът, аз знам това, е Божият Син.
Обещанието излезе вярно.
Щастливец си, Балтазар. животът ти даде отговор.
животът получи отговор.
Отговор от Бога.
Ела с мен.
Когато римляните ме водиха към галерите,
жаждата едва не ме уби.
Един мъж ми даде да пия вода.
Така оцелях.
Щеше да е по-добре за мен, ако я бях излял в пясъка.
Не.
Още съм жаден.
Ела и слушай.
Имам си работа с Рим.
Настояваш на смъртта.
Довиждане, Джуда.
Пратили сте да ме повикат?
Надявам се това да е добър завършек на твоята победа.
Има съобщение от консула, твоя баща.
-Аз го почитам. -Вече можеш да почиташ и себе си.
Станал си гражданин на Рим.
Нищо ли няма да кажеш?
Току-що идвам от Каменната долина,
където майка ми и сестра ми ще останат до последния си ден.
Те са прокажени и лишени от надежда по волята на Рим.
Чух за това. Има голяма вина в случая, за което съжалявам.
Тяхната плът е и моя, Пилате. Тя вече носи белега на Рим.
Месала намери смъртта си заради това, което стори.
Злото не бе извършено от Месала. Аз го познавах добре.
Преди жестокостта на Рим да отрови кръвта му.
Рим съсипа Месала, така както съсипа и моето семейство.
Където има голям държавен апарат или военна мощ,
или голямо чувство на състрадание,
грешките също са големи.
Ние се развиваме и узряваме чрез грешките.
Рим казва, че иска да присъедини живота ти към неговия.
Чуват се и други гласове.
Например този на Арий, който те чака в Рим.
Ще говоря от негово име Той би казал
да не се разпъваш в сянката на старото си недоволство
или невъзможна преданост.
Идеална свобода не съществува.
Един възрастен познава света, в който живее.
И в момента този свят е Рим.
Млади Арий, сигурен съм, че ще го избереш.
Аз съм Джуда Бен-Хур.
Като кръстосвам този под, ти говоря като на приятел,
така както бих говорил с Арий.
Но когато се изкача по стълбите, се превръщам в ръката на Цезар,
готова да смачка тези, които оспорват властта му.
Има твърде много амбициозни мъже,
които се изправят срещу управлението на Рим.
Ти се превърна в герой за тези хора.
Те гледат към теб, към своя истински бог, както те нарекох.
Ако останеш тук, ще се окажеш част от тази трагедия.
Аз вече съм част от тази трагедия.
Върнете това на Арий.
Уважавам го твърде много, за да продължавам да го нося.
Дори в името на Арий няма да мога да те предпазя
от нещастие, ако останеш тук.
Ти си твърде голяма заплаха.
Напусни Юдея.
Предупредих те.
Боях се, че никога няма да се върнеш,
страхувах се за теб.
Но те виждам отново.
Баща ти ме чака.
Къде е той?
Какво ще правиш?
Почини си, поспи.
Нека поне за няколко часа в главата ти настъпи мир.
Мир?
Мир и любов.
Мислиш, че аз не копнея за тях като теб?
Къде ги виждаш?
Ако можеше да чуеш този човек от Назарет.
Думи на Балтазар.
Той е повече от това.
Гласът му се чуваше с такава яснота.
Беше повече от глас.
Той беше повече от човек.
Каза: ''Блажени милостивите,
защото на тях ще се показва милост.
Блажени миротворците,
защото те ще се нарекат Божии чеда.''
Божии чеда?
В онази мъртва долина, в която ги оставихме?
Всеки човек в Юдея е нечист и ще остане такъв,
докато не махнем от телата си мръсотията,
която ни носи тиранията.
живот тук няма да има, докато не измием тази страна.
-С кръв? -Да, с кръв!
В живота съществува закон.
Кръвта ражда кръв, както от кучето се ражда куче.
Смъртта поражда смърт,
а от хищника се ражда хищник.
Но гласът, който чух днес на хълма, каза:
''Обичайте неприятеля си.
Правете добро на тези, които ви използват.''
Всички, които се родят на тази земя, ще страдат като нас.
Както ти ни караш да страдаме.
Нищо ли няма да споделим заедно?
Дори любов?
Аз не мога да си поема дъх,
без да те почувствам в сърцето си.
Но знам,
че всичко, което ще правя оттук нататък,
ще ти донесе по-голяма болка от тази, която си изпитала.
По-добре не ме обичай.
Аз обичах Джуда Бен-Хур. Какво стана с него?
Ти се превърна в това, което искаше да разрушиш,
злото замести друго зло. Омразата те превърна в камък.
Ти се превърна в Месала.
Аз те загубих, Джуда.
Не се приближавай.
Какво правиш тук?
Дойдох тук снощи и ви чаках.
Чаках цяла нощ. Какво се е случило?
Къде е Тирза?
Остави храната.
Ще дойда по-близо. Не се бой.
-Какво правиш? -Не се бой.
Аз Го слушах отново, човекът от Назарет.
Ако Бог е говорил с думи, те са във всичко, което Той казва.
Няма да понеса, ако вие никога не познаете
тази спокойна ръка, с която иска да ни докосне.
Той отива в Ерусалим. Там ще Го намерим.
Доведи Тирза и ще отидем да Го намерим.
Тирза умира.
Остави храната и си върви.
Джуда е.
Защо си му казала?
Да, Джуда, да.
Не се приближавай, моля те. Недей, за Бога.
Майко.
Чакай, майко.
Нека говоря с теб.
Моля те.
Не се приближавай.
Не, Джуда. Синко, недей.
Майко, нека видя Тирза.
Тирза умира.
Джуда, ако те видят Исус от Назарет, ще разберат,
че животът е вечен
и че не бива да се боят от смъртта, ако вярват.
Ще ги заведа при Него.
Не!
Не, за Бога!
Не, не, скъпи сине.
Майко,
къде е Тирза?
Джуда, недей.
Не, Джуда.
Не бива да ходиш при нея, синко.
Моля те.
Скъпи сине.
Страхувам се.
Напразно.
Светът е повече от това, което знаем.
Тирза, Джуда е.
Не, Джуда.
Милостиня за слепия.
-Защо са пусти улиците? -Те отидоха на процеса.
Процес ли? Чий процес?
На младия равин от Назарет. Те искат смъртта му.
-Това не може да е вярно. -Милостиня?
Какво е направил?
Нищо, за което да знам. Помогнете на слепеца.
-Вижте, прокажени! -Прокажени!
Махайте се! Вървете си!
Махайте се!
Прокажени! Прокажени!
Как е възможно това?
Аз познавам този човек.
Ще Му помогне ли някой?
Пожалете Го.
Имайте милост.
Дори в болката Си
изглежда така спокоен.
Погрижи се за тях, Естер.
Трябва да се връщаме.
Доведох ви тук,
като се надявах...
Не си се провалила, Естер.
Да живее еврейският цар!
Ето докъде те доведе твоето търсене, Балтазар.
Той ми даде вода
и кураж да живея.
Какво е направил, за да заслужи това?
Прие греховете на хората за Свои.
До края си Той твърдеше, че е роден
в онази ясла,
където Го видях за пръв път.
Поради тази причина Той се появи на света.
За да намери смъртта си?
Това е начало.
живях твърде дълго.
Все едно Той носи на кръста си
болката на целия свят.
Толкова е страшно, а защо
мен вече не ме е страх?
Сянката на буря.
Странна тъмнина,
а все още е ден.
животът Му изгасна.
Какво е това?
Нещо ме раздира.
Боли ме.
Чувствам го.
Видя ли си ръката?
В момента преди да умре
аз Го чух да казва: ''Отче, прости им,
те не знаят какво вършат.''
Дори тогава.
И аз почувствах как гласът Му отне меча от ръката ми.
КРАЙ